Hledejte a naleznete
![](https://c0cd225995.clvaw-cdnwnd.com/3d54e751571476ab80d224492603855b/200000820-1bea51bea8/IMG_3727.jpeg?ph=c0cd225995)
Slovo "prázdniny" evokuje prázdno či uprázdnění. Abychom dokázali smysluplně prožít období odpočinku a volna, je vskutku nutné dovolit prázdnotě, ať přijde, ať na chvíli odsune pryč starosti všedních dnů a pracovní povinnosti, jimž se během roku s větším či menším úspěchem snažíme dostát. V prázdnotě se nám obnovují síly a také se otevírají průzory do budoucnosti, neboť najednou je tu čas klást si otázky. Čeho se bojíme? Co doopravdy milujeme? Jak se díváme na svět, na druhé lidi, na sebe? Odkud čerpáme naději a radost? Co nás dělí a co naopak sbližuje?
Být křesťanem či křesťankou je ohromná milost a dar, ale také závazek a poslání. Jsme povinni každý podle svého obdarování pečovat o společný duchovní dům, který nepatří nám, ale Pánu. Tento dům je Kristovým tělem a příbytkem Kristova Ducha. Živou stavbou, ve které si ale někdy obtížně hledáme své místo a způsob uplatnění. Kristus - hlava svého těla a zároveň úhelný kamen celé stavby - nás však ubezpečuje: "Hledejte a naleznete." Jestli si v současné nelehké době můžeme něčím vzájemně sloužit, pak asi právě odhodláním nevzdat hledání, neztratit ducha hledačství a poutnictví, nezastavit se, nezůstat dřepět a vysedět důlek.
Všechno je v pohybu a v pohybu je s námi i Kristus, neboť on je ta Cesta. V čase proměn a nejistot je vzkříšený Pán kotvou naší naděje, vtělenou láskou, které se můžeme svěřovat a odevzdávat se jí, pramenem důvěry i skálou, ze které pramen stále prýští a naplňuje živou vodou studny našich srdcí. To vše představuje základ, na němž jedině lze duchovní dům budovat. Na základy je však snadné zapomínat. Proto je podstatným rysem bohoslužby tzv. anamnéze, rozpomínání se na skutky, jimiž Bůh osvědčuje v průběhu dějin, kým je, kým chce být pro nás a kým zas my můžeme být pro něho a pro své bližní.
je velmi potřebné rozpomínat se - připamatovávat se - na základní skutečnost, že Bůh je náš domov, neboť "v něm se pohybujeme a jsme", jak to vyjádřil apoštol Pavel. Bůh je životním prostředím, do něhož jsme se narodili a do něhož se vracíme taženi silou Kristovy lásky. A láska je mocnější než strach, mocnější než smrt. Pod tímto zorným úhlem můžeme hledat odpovědi i na ty nejtěžší otázky, anebo prostě dovolíme otázkám, ať s námi zůstanou bez nároku na definitivní odpověď.